ALEKSEI CEADOV
IAN KELLY
INGEBORGA DAPKUNAITE
SERGHEI BODROV
EVKLID KIURDZIDIS
GHEORGHI GURGULIA
Aşadar, eu sunt Ermakov Ivan. Iar el John.
Aşa că suntem un fel de tizi.
Ne-am cunoscut în vara anului 2001.
Pe-atunci eram deja de două luni în aulul Verhnii Ishoi...
la Aslan Gugaev.
Dintre-ai noştri, pe atunci, nu-l ştia nimeni.
Aşa... Detaşamentul lui era mic.
Noi, pe-atunci, eram trei acolo.
Eu, Fedka şi un evreu – "comercial".
Din Vladikavkaz, parcă. Aha, Semion.
Da, eu şi Fedka tăiam lemne atunci, când i-au adus într-un camion.
Cu ei mai erau doi de-ai noştri...
VLADIMIR GOSTIUHIN
IURI STEPANOV
Tu! Tu l-ai omorât pe fratele meu?
Da, l-am omorât pe fratele tău! Pe el şi pe mulţi alţii, pe lângă el!
V-am tăbăcit şi-o să vă tăbăcesc cururile voastre negre.
Pentru că sunteţi gunoaie...
Ai câştigat mulţi bani?
Nu mă omorâţi! Nu mă omorâţi! Vă rog, nu mă omorâţi!
Vă rog foarte mult, abia am sosit, nu sunt vinovat! Vă rog!
Doar pe mama o mai am...
Nemernicii.
STAS STOŢKI
RĂZBOI Traducere: SamMurray237
Uită-te-n jos!
Cer să-l văd pe consulul britanic!
- Ce vrea? - În englezeşte ceva.
Ia găleata - pute!
- Cine a tras? - I-au omorât pe doi de-ai noştri.
America?
Dă mâna.
I-au tăiat capul...
Şi de-astea se-ntâmplă...
Ţine urciorul.
Curând ni-l taie şi nouă!
Ivan! Ivan!
John.
Margaret.
Atunci nu mi-a plăcut de ea, plină de ea, aşa...
Tăcea tot timpul, ba chiar nici nu se uita.
La-nceput n-am înţeles că pur şi simplu se jena.
Rahatu-l făceam în aceeaşi găleată.
Şi ăsta, roşcatul, de la-nceput, mi s-a părut o căzătură.
În groapă, era fiecare pentru el -
vânătoarea după haleală, te băteau tot timpul.
Totuşi, el, nimic de zis, se-ngrijea de ea.
"Gentilmen".
Şi faţă de mine, aşa, de la-nceput... din cauza englezei, fără îndoială.
Eu, la Tobolsk, am terminat liceul de informatică
şi în Cecenia culegeam ştiri de pe internet pentru Aslan.
...pentru el şi pentru mulţi alţii, pe lângă el!
V-am tăbăcit şi-o să vă tăbăcesc cururile voastre negre.
Pentru că sunteţi gunoaie...
Ai câştigat mulţi bani?
Nu mă omorâţi! Vă rog, nu mă omorâţi! Vă rog foarte mult, nu mă omorâţi!
Doar pe mama o mai am...
Am obosit, auzi? Deloc nu mă odihnesc. E război...
Când o să se termine?
Când toţi ruşii vor trăi în nord.
Voi sunteţi albi. Aveţi Marea Albă acolo.
Iar noi suntem negri. La noi şi marea-i neagră.
De ce i-ai ucis pe băieţi?
Mi-a luat trei ani să-l găsesc pe-ăla.
Am dat treij' de mii de dollari de la mine, ca să-l găsesc.
El l-a împuşcat pe fratele meu.
L-am găsit în Rostov.
Mulţi alţi dreptcredincioşi musulmani a mai omorât...
Dar pe pifan?
Dar cine are nevoie de unul ca ăsta?
A venit cu contract, s-a dus după vodcă.
E război, şi el şi-a părăsit postul.
Bine-i asta, Ivane?
Nu.
Toţi suntem împărţiţi în ciobani şi berbeci.
Cei care pasc şi sunt tăiaţi - ăia sunt berbeci.
Ruşii?
Sunt şi printre voi oameni.
La Verhoiansk am văzut unul.
La pârnaie. Cum scrie la carte. Puternic ca un nohcea.
Dacă unii ca el ar fi condus Rusia, ar fi putut câştiga războiul.
Dar de-ăştia aveţi puţini.
Sunteţi proşti şi slabi. Şi vă conduc tâmpiţii.
Aţi dat Ucraina... Kazahstanul...
Juma' de ţară aţi dat. Uite-aşa, degeaba.
În curând, Orientul Îndepărtat îl va lua chinezul.
Uite, voi vă luptaţi cu mine,
iar eu am la Moscova hotel, trei restaurante, patru găşti.
Peterburg, Moscova, Samara.
Îi mulg pe ruşi ca pe capre
şi ei îmi mai dau şi bani de la buget.
Ştii...
de ce lupţi prost?
Nu ştii?
Pentru că nu lupţi pentru patrie!
Lupţi pentru că te-au mânat ca pe-un berbec.
Iar eu, uite, îmi ştiu strămoşii până la a şaptea generaţie.
Eu mă trag din Murid Hagi Kazi.
Acum 150 de ani îi căsăpea pe-ai voştri.
Ăsta-i pământul meu
şi-o să-l curăţ de câini necredincioşi
până când... până la Volgograd picior de rus nu mai rămâne.
Ai priceput?
Ce scriu de noi pe Internet?
Păi, a trecut satelitul, acu' prind altul.
Auzi, Aslan, spune-le alor tăi nu să mă mai bată la cap, bine?
Ăsta-i internet, aici tre' să gândeşti.
şi multe-s în engleză.
Da, şi m-au rugat ăştia să se spele. Străinii...
Marş!
- Tu, vino-ncoa! - Voi plăti! Voi plăti!
După Shariat,
să iei bani de la evrei, în vederea viitoarelor acţiuni militare,
este considerat legitim.
Până când nu ne plătiţi
Voi plăti!
...o să vă retezăm degetele.
Am încercat să îi traduc ce a spus atunci Aslan,
dar John nu a înţeles.
Aşa că i-am spus simplu că lor nu le place de evrei.
Se mai poate o ţigară?
Despre evrei a priceput el imediat,
dar că totul fusese făcut pentru el, că îl pregăteau...
Ce erau pentru Aslan astea şaptezeci de miare ale lui Semion?
Lui John, timp de vreo lună, nu i-au zis nimic de răscumpărare.
La ei aşa-i: îi bat pe unii, ca să-i sperie pe ceilalţi.
Pentru ei, important e să-l frângi pe om, ca să dea banii singur.
Şi ce e, e! De frânt se pricep...
Ei, şi dup-aia ne-au luat.
Unde-l duceţi pe-ăsta?
Tu de tine să-ntrebi!
Este o încălcare a drepturilor omului!
Margaret!
Sunt în regulă, John!
Gura, căţea!
Este o încălcare a drepturilor omului!
- Ce vrea? - Cere de băut.
Să rabde.
Taci, John.
Unde ne duc?
Halal locşor!
Taci şi fă ce-ţi zic ei!
De ce ne-au adus aici?
Te iubesc.
Eşti de mult priponit acilea?
Capitan Medvedev. Raportaţi regulamentar.
- Ce? - Raportaţi regulamentar.
Lasă, bre!
În picioare, drepţi!
Cine eşti?
Soldat Kulik.
Sergent Ermakov.
Luat prizonier la 10 mai 2001, în timpul unei lupte pe drumul
de la Alhan-Iurt la Urus Martan, în timp ce transportam provizii.
Şi ăştia?
"Comerciali". Artişti din Anglia.
Au sosit în Gruzia pentru un turneu.
John, ce jucaţi în Georgia?
Shakespeare. "Hamlet".
"I have of late, but wherefore I know not, lost all my mirth, forgone all..."
Pe scurt, artişti...
Pe loc repaus.
Să n-o lăsaţi moale, băieţi. E război.
Spatele, tov. căpitan?
Contuzie, schijă în coloana vertebrală.
Ia să mă uit. Fedea!
Cum s-a întâmplat?
Păi, cum? Eram pe blindată...
Iar el, ticălosul, cu racheta direct prin Balenă, un soldat din plutonul meu.
Abia după aia am înţeles, când mi-am venit în fire.
Care fuseseră în carapace – prăpăd.
Pe scurt, am avut baftă...
Îhî, baftă...
Dar unitatea ta?
Am fost contuzionat, ca şi dvs., tovarăşe capitan.
Uite şi glonţul...
Las' acu'. De cât timp luptai?
Două săptămâni îmi rămăseseră până la lăsarea la vatră.
Şi el?
Pufarin. Primul an.
Capitanul Medvedev era, fără îndoială, un bărbat şi jumătate.
Asta am priceput toţi pe dată.
Unul ca el nu-l frângi, nu-l dobori.
Să fi fost toţi comandanţii noştri aşa, ce mai armată am fi avut!
Cu toţii i-am simţit forţa, încrederea, ce mai.
Zace acolo, nici măcar nu poate să se ridice, dar simţi o linişte interioară.
Un comandant.
Iar Margaret s-a îndrăgostit de el pe loc. Am priceput imediat.
- Cred că suntem undeva pe-aici. - Aici?
Mie mi se pare că ne-au dus mai departe.
Nu. Nu. Viteza nu era mai mare de 25-30, uite, pe-aici, pe undeva au luat-o.
Şi iar în munţi.
Ba nu, pe-aici e un defileu.
Şi parcă nişte cuiburi de mitralieră.
Eu cred că păzesc drumul spre Gruzia.
De-am şti ce râu...
Şi care-i diferenţa?
Mi-e o foame...
You have to exercise.
Zice că trebuie să faceţi exerciţii...
Uşurel, uşurel...
Na, ţine.
N-o să plătească pentru noi două milioane de lire...
Ai greşit când le-ai zis că lira-i mai mare ca dolarul.
Ce?
Nu ştia.
Aşa?
- Nu mergem nicăieri pana cand... - Da... Ce?
Zice că n-au cum să strângă două milioane. Chiar dacă vând totul, pe scurt.
De ce?
Nu...
Zice că guvernul nu va plăti.
Continuă negocierile cu ruşii.
Ce dracu' negocieri, Mark?! Trăiesc într-o hrubă!
De două luni nu ne-am spălat!
Găseşte naibii banii, Mark!
Altă ieşire nu-i! Da!
Uite, Margaret nu mai poate suporta!
Mă înţelegi?
Zice c-o să facă totul, pe scurt.
Bine, ajunge!
De-o jumătate de oră acelaşi lucru.
Ea ce îi e?
Logodnică.
Nu minte?
Nu, nu minte.
Întreabă-l, el ar putea strânge două milioane?
- John... poţi strange banii in Anglia? - Da, absolut.
Da, zice că poate.
Spune-i, muierea rămâne cu mine.
Fix peste două luni îmi aduce două milioane de lire.
Dacă nu, două săptămâni o s-o tăvălim toţi
şi pe urmă-i retez căpăţâna, băga-mi-aş!
Aşa să-i zici.
De ce înjuri? Că doar Allah îţi interzice asta.
Să vorbeşti ruseşte e tot aia cu să-njuri.
Pentru Allah, toate cuvintele voastre sunt la la fel. Tradu!
N-am crezut că o să ne lase.
Cecenii nu procedează aşa. E prea inteligent pentru ei.
Lor le place să-şi bată joc.
Îţi zic: "Poimâine-ţi dăm drumu'".
Te lasă să te speli la râu.
Stai două zile, aştepţi, te pregăteşti...
Pe scurt, ştiam eu, şi-aşteptam să văd ce urzesc...
Ce-ai înţepenit acolo, berbecule? Hai, mişcă, la naiba.
- Tovarăşe căpitan! - N-ai uitat adresa?
O să fac tot, dacă ies înaintea dvs., desigur.
Cu orice preţ, o să te scot de-aici, Maggie. Cu orice preţ... Te iubesc...
Ai grijă, John!
Margaret, cu bine!
Mă tot gândesc... să te las, Ivane, sau nu?
Bacşişul de luat pe tine e nimica toată.
Bani pentru tine nu-s.
Şi pe Internet cine-o să umble?
- Căpitanul. - Căpitanul...
Ştiu că pe scrisoare Nu ţi-a pus adresa adevărată.
Tu ai spus.
Bine, spune-le acolo despre căpitan.
Am obosit deja. Ar fi păcat să-l omor.
Am plătit cincizeci de mii pentru el.
Dacă nu-mi eliberează nepotul, cine-mi dă banii înapoi?
Spune-le: încă o lună şi gata.
Tu ce crezi, strânge ăsta banii?
Cred că-i strânge. Vrea să se însoare.
Spune-i să socotească, de azi are două luni.
Sau n-o să aibă cu cine să se căsătorească.
Gata. Să nu mai vii.
A doua oară nu te mai las.
Şi cum să-ţi trimită banii?
Dacă vrea, mi-i trimite el.
Să-mi dea numărul de telefon. Îl sun eu.
Dă-i numărul tău de telefon.
Dă-i asta. Să se uite mai târziu.
Nu, nu la Groznîi ne duc.
Oamenii ăştia, Ivan, sunt terorişti.
Nu trebuie să negociem cu teroriştii.
Aslan a spus că termenul începe să curgă pe 30 august.
E un bluff.
N-o să-i reuşească!
N-am ieşit din Rusia...
Aşa că serviciile voastre secrete vor veni să-l elibereze pe căpitan.
O să găseşti bani?
Nu ştiu.
De ce ai spus că găseşti?
Nu ştiu.
Nu, nu ne duc la Groznîi.
Nu-ţi mai face griji. Acu' opresc maşina şi ne-mpuşcă...
- Îl ştii pe Aslan. - Gura!
Ne-a dat drumul. Nu ştiu de ce.
Bani pentru noi nu s-au plătit, asta-i sigur!
Să fi fost Hattab sau Basaev, aş mai fi-nţeles...
acolo-i politică.
Dar cine-i Gugaev?
Cred că-i o înţelegere între bandiţi şi serviciul de securitate FSB local.
Am vorbit dup-aia cu-n tip, zice că se mai întâmplă de-astea.
FSB-iştii îl dau pe unul din bandiţi, şi bifează o reuşită.
Au anunţat, desigur, că unităţile speciale au efectuat o operaţie reuşită
de eliberare a prizonierilor. Ei, prostiile obişnuite, pe scurt.
Păi, mie mi-a fost indiferent cine ce-a făcut acolo.
Se mai poate puţină apică?
Ar fi... ar fi trebuit mai întâi să-i dea ei drumul. Gratis!
Ce?
Am spus că ar fi trebuit mai întâi să-i dea ei drumul. Gratis!
Da, ar fi trebuit.
Poate că acum... poate îi dă drumul acum?
Nu, n-o să-i dea.
Acum Aslan aşteaptă banii.
Doar n-o să... Doar n-o să-i taie capul...
Pe scurt, uite. Pentru tine, de la Aslan.
- Ce-i asta? - Cred că despre asta e.
Nu ştiu. Păi, ieftin.
Pentru un simplu soldat nu dau mult.
Nu suntem de-ăştia, ca ei, nu suntem "comerciali".
Noi suntem sclavi, pe scurt.
Şi pentru un "comercial" cât dau?
Păi, asta diferă.
La Şatoi e o bursă. Acolo preţurile sar tare.
Una e să cumperi, cu totul alta e să comanzi...
Ce-i aia "să comanzi"?
Păi, cum? Să comanzi un asasinat. Parc-aţi fi picată din lună...
Deci sunt bandiţi!
Păi, cecenii asta sunt - bandiţi.
- Toţi? - Da, toţi.
La dvs. mânia e cea care vorbeşte
Ei, voi ştiţi mai bine. Ascultă, ziaristo, mai bine dă-mi o ţigăruşă.
E ca şi cum... Credeam că-mi pierd minţile...
Nu ştiam ce se întâmplă... De ce...
Era întuneric, nu ştiai dacă e zi sau noapte...
E... cu adevărat... îngrozitor...
Apoi, dintr-odată, ne-au mutat într-un beci.
De data asta erau nişte ruşi acolo...
Unul dintre ei, Ivan, vorbea ceva engleză...
aşa mi-a fost puţin mai uşor...
Păi, eram sclavi. Şi pentru mâncare trebuia să muncim. Şi, na, munceam.
Şi ce făceaţi?
De toate. Acu' tăiam lemne, acu' munceam la câmp, acu' săpam tranşee. Tot felul.
A fost greu?
Nu chiar. Mai bine decât să stai în beci.
Numai ticăloşii ne băteau.
Trăgeau pe nas şi se distrau luându-ne la bâte şi şuturi.
Şi-am fi mai vrut să mâncăm. Şi nu era nici sare.
Te duci la Piter?
Nu, acasă.
Aş vrea s-ajung să dau la Universitatea de Lingvistică.
La traducători...
Da' tu engleză nu pricepi boabă, şi examenele s-au terminat.
Păi, maică-mea a fost la şcoală cu rectorul lor.
Şi recomandarea de la comisariatul militar o să-mi fie de folos.
Mama a spus doar că... s-o fac mai repede.
Până la Tobolsk, prin Piter.
Auzi, dacă treci prin Nijni, uite...
Ivan, ştii, eu..
Bine, Fedea. Hai, pe scurt, poate ne-om mai vedea...
Înainte să mă duc la familia Medvedev
am povestit tuturor despre căpitanul nostru, în Cecenia.
Am sunat la unitatea lui...
apoi la gabori, la Interne, abia am ajuns la ei...
Le-am zis despre nepotul lui Gugaev, că era într-o colonie penală.
Ei, tot ce-mi zisese Aslan.
Şi când m-am dus la Medvedevi, ştiam deja că nu-i nicio speranţă.
Sunt oameni buni, au vorbit cu mine, am băut ceai.
Iar eu stăteam şi mă gândeam că-mi put şosetele...
- Nu vă jenaţi, mai luaţi. - Mulţumesc.
Şi ce face el acolo?
Nimic. Stă. Aşteaptă să fie schimbat cu cineva.
- Şi de ce nu-l schimbă? - Mamă!
Păi, simplu. Cecenul ăsta a fost condamnat la moarte,
apoi s-a amânat şi tot aşa. Păi, el e delincvent ultra periculos,
şi Internele nu vor să-i dea drumul. Aşa c-o lălăie şi-o lălăie.
Şi de ce-o lălăie?
Mamă, du-te şi mai pune ceai.
Ce "mamă"? De ce-o lălăie? La ce le trebuie banditul ăsta cecen,
dacă oricum au vrut să-l împuşte? Nu pricep.
Mereu am zis că la nimic bun nu te-aştepţi de la ăştia cu fesurile lor.
Niciodată nu cumpăr mandarine de la ei.
Spuneţi-mi, Ivan, da' el e sănătos?
Este. Păi, cum să vă explic? Uite, eu, după dvs., sunt sănătos?
Ei bine, el e mai zdravăn ca mine
M-a rugat să vă transmit să nu vă faceţi griji.
M-a rugat să vă transmit... M-a rugat să vă transmit...
Tăticul meu e erou. El apără patria noastră împotriva bandiţilor.
Se va întoarce curând, şi o să merg cu el la grădina zoologică, ca înainte.
Şi apoi am plecat acasă, la Tobolsk. Iar John – la el, să caute banii.
Le taie capul oamenilor!
Vă repet, d-le Boyle, împreună cu partea rusă, facem tot posibilul.
Şi, mai exact, ce faceţi?
După 45 de zile o s-o omoare! Mă înţelegeţi?
D-le Boyle, ştiu cât vă e de greu...
Dar încercaţi să fiţi raţional...
Sunteţi aici. Şi acesta este rezultatul direct al muncii pe care noi...
Al muncii voastre?
De-o oră încerc să vă spun că sunt aici doar pentru că,
pur şi simplu, m-au lăsat să vin aici ca să obţin banii!
I-am văzut, ştiţi. Le retează degetele oamenilor.
D-le Boyle, doar sunteţi om raţional...
Înţelegeţi cât de absurdă e cererea a două milioane de lire...
în schimbul unui prizonier.
Cred că şi cecenii pricep asta în mod raţional.
Cât despre politica noastră... Ştiţi că guvernul Majestăţii Sale...
Domnule Boyle! Domnule... Eu... Eu...
Ce lovituri aeriene? Ce tot vorbiţi?
NATO nu se află în stare de război cu Rusia!
Spune-i lui Aslan... Spune-i lui Aslan că aduc banii...
Spune-i să nu se-atingă de Margaret... O să-i aduc banii!
Nu pricep! Nu pot... Le-am spus... Ce?
Margaret!
Margaret? Margaret, eşti bine?
O să aduc banii!
O să te scot de acolo! Rezistă!
Cum? Cum o să strângi banii?
Mark, va trebui să vinzi tot!
Trebuie să faci orice e nevoie ca să obţinem banii.
John, nu fi ridicol.
Cum să-ţi vând proprietăţile aşa repede şi să şi primesc banii pe ele?
Porc văicăreţ!
Ştii că ea stă într-o groapă acolo?
Ştii ce-i aia foame? Ştii cum e să-ţi dea şuturi în cap?
O s-o violeze şi o să-i taie capul? Ştii asta?
Pentru că eu ştiu! Ştiu!
Acolo nu-i Anglia, omule! Acolo e Rusia!
Dacă guvernul Marii Britanii refuză să ajute un supus al Majestăţii Sale,
O să găsesc banii, o s-o găsesc şi o să-i cumpăr libertatea.
Credeţi că acţiunile militare ale Rusiei în Cecenia sunt justificate?
Domnule Boyle!
Sunt Sam Kroll, reprezint Channel 4. Nu trebuie să-mi răspundeţi acum, dar
dacă intenţionaţi să duceţi banii pentru răscumpărare în Cecenia, sunaţi-mă.
Compania noastră e pregătită să vă dea 200.000 de lire.
OK? Dar dorim material video cu tot ce se întâmplă acolo.
Vă dăm o cameră de luat vederi...
Vrem să filmaţi orice eveniment,
cu detalii, comentarii, cu orice şi cu toţi cei implicaţi.
Am luat legătura cu părinţii lui Margaret, în Danemarca.
Dacă vând casa şi tot ce are Margaret, tot n-o să fie decât 400 de mii.
Dar mi-e teamă că nu vor reuşi. - Păi, încă un milion şase sute de mii?
- Asta o să ia 5 zile. - Şi mai rămân 42 de zile.
Atunci? Să vând?
- Vinde. - Desigur. Dăm cât avem.
Sunt sigur că vor înţelege - mai bine ceva, decât nimic.
De ce să omoare o femeie, când pot primi 400000. O grămadă de bani.
Nu-mi pot imagina ce fac ei cu 400000 în munţi!
Chiar şi cu 100 de lire ce să facă? Să le îngroape?
Vanea? Tu eşti?
Ia uite, parcă eşti la război!
Da' ce, nu mă recunoşti? Ei, Simakov Stepan! Ei?
- Deci, e gata? - Ce?
Păi, războiul!
Ar trebui să tragem o băută! Le zic băieţilor.
- Cu tăicuţu' tău cum e? - Da' ce-i cu tăicuţa?
Păi, e-n spital, pe deal.
Salut, Sliva.
Salut, Ivan.
Dezdoaie bancnotele...
Acasă nu se schimbase nimic. Într-un cuvânt, Siberia.
Doi ani trecuseră - şi parcă nici n-aş fi plecat.
Sliva – bandit fusese-n şcoală, şi-aşa rămăsese.
Părinţii îl scăpaseră de recrutare, da' degeaba.
Să fi văzut şi el lumea, poate ar mai fi înţeles ceva.
Pe-aici, majoritatea, mai departe de Tiumen n-au ajuns.
Mama îmbătrânise tare, şi tata se trecuse...
Salut, Zinka. Auzi, tate pe unde-i?
Ivan! Salut? Te-am văzut aseară la TV!
Zina, tata-i aici...
Auzi, pe Katea ai văzut-o?
Zina, tata e aici!
A, acuş, acuş...
Pentru ce beau, fiule?
Viaţa a devenit plictisitoare.
Până la 40 de ani, am mai trăit...
Şi, apoi, gata.
Unde te uiţi- jale.
Nu mai e dragoste, fiule.
E bine că ai fost la război.
Războiul îl face pe băiat bărbat.
Şi e drept să fii bărbat.
În bărbat e puterea. Totul depinde de ea.
Am avut putere, dar s-a dus toată.
Eh, de m-aş putea ridica, la război m-aş duce, Vanka!
Şi nu fi supărat pe mine din cauza maică-tii.
E muiere bună.
Numai că n-o mai iubesc.
O să pricepi tu mai încolo.
Ţine minte, fiule:
Când nu mai iubeşti – du-te!
Nu se poate trăi fără iubire. Nu se poate, fiule!
Săru' mâna, mamă.
Vanea!
Toţi spun că te-au văzut la televizor, dar mie mi-a scăpat, Vanea.
- Ei, n-a fost mare lucru, mamă... - Vanea!
Haideţi, să bem pentru fraţii noştri, Botoşel, Uvar, Berbecu' şi Tolka
care nu mai sunt cu noi.
Ei nu au fost la război. I-au omorât ai noştri, siberienii.
Învăţaserăm toţi la aceeaşi şcoală. Unii de vârsta mea, alţii mai mari.
Pe Berbecu nu-l ştiam deloc, dar Saşka Uvarov fusese prietenul meu.
AMBASADA MARII BRITANII
MINISTERUL AFACERILOR INTERNE AL FEDERAŢIEI RUSE
A văzut cum i-ai tăiat capul militarului rus?
Nu poate înţelege despre ce e vorba?
Poziţia preşedintelui Federaţiei Ruse, domnul Putin
este să nu se plătească teroriştilor răscumpărare pentru ostatici.
Aşa că... scuzaţi.
Adresaţi-vă Serviciului Federal de Informaţii – FSB. Dacă ei nu vă ajută,
o să vă dau o adresă din Vladikavkaz. Sunaţi-mă. O să vă înţelegeţi.
Sunt John Boyle şi aceasta e Moscova.
Toate instituţiile oficiale ruseşti au refuzat să mă ajute, dar
am găsit un translator la MAE,
care mi-a dat, pentru 1000 de lire, numărul unui fost maior KGB,
care se ocupă cu eliberarea de ostatici, şi se află la Vladikavkaz,
care este capitala Osetiei, la graniţa cu Cecenia.
Acum, tot ce am de făcut e să găsesc un translator,
Care să meargă cu mine acolo şi să se înţeleagă cu teroriştii.
Acasă am vrut să mă ocup de calculatoare. Nici gând.
Cum aud "cecen", imediat se scarpină-n barbă.
"Folosim tehnologii noi", spun ei.
Aşa că, ce să mai vorbim, mi-au tras-o peste tot.
La comisariatul militar – tot leapşă.
Păi, şi fără ei am putut să descarc containere în port.
Vanea, hai să ne căsătorim.
Şi unde-o să locuim?
Uite, iese tata din spital, şi...?
Ivan, m-ai rugat să te trezesc!
M-am sculat, tuşă Valea!
Pune de ceai.
- Da' tu, ce, azi nu eşti la muncă? - Păi, e sâmbătă.
Am cumpărat un ceai bun, "Akbar!"
Hei, nu eşti de pe-aici?
I'm looking for Ivan Ermakov.
A, ciuhab...
Ivan... Ermakov...
Ah, pe Vanka?
Păi, de n-ai zis aşa, ce tot behăi...
Acum sunt la Tobolsk, capitala Siberiei.
Cum a ajuns pân-acolo? Nu pricep.
Pe limba noastră, nici boacă.
Bine, la Moscova l-au suit în avion, dar la Tiumen?
A găsit autogara, şi-a cumpărat bilet,
apoi pe feribot, m-a găsit. Pe scurt, bravo lui.
De cum l-am văzut, am priceput pe dată.
Ce-ai priceput?
Păi, tot. Tot ce urma să fie.
Deci, câţi bani ai strâns?
450.000 la Moscova, la ambasada britanică, şi 35.000 la mine.
- Pentru noi! - Ivan, am un plan.
Am numărul unui om din Vladikavkaz.
O să ne ajute să transmitem banii. E KGB-ist.
Dă-mi!
Mergem la Moscova, luăm banii, mergem la Vladikavkaz.
Tu te înţelegi cu Aslan pentru 450.000 de lire.
KGB-istul se duce în Cecenia şi o aduce pe Margaret.
- John, eu nu merg. - Bine, mergem la Vladikavkaz.
Te târguieşti cu KGB-istul, te înţelegi cu Aslan, mergem acasă.
Tot ce rămâne din 35.000 e al tău!
Ajută-mă!
Sunt înapoi la Moscova, cu Ivan Ermakov. Are armă şi permis pentru ea.
Poliţia ne opreşte tot timpul.
... în munţi, după capre.
Ia dă să vedem documentele.
Şi cartuşele?
Cartuşele? Totul conform lege, şefu'. Se păstrează separat.
Totul e-n regulă. Numai bine.
- Se poate un compartiment separat? - Da' ce şmecher eşti...
Păi, plătim...
Lumea urcă, coboară. Nu promit nimic.
Ocupaţi-l deocamdată pe 6, şi-om vedea acolo.
Cum spui tu, scumpo! Sper...
Du-te, du-te, neamule...
Nu ştiu de ce am mers. Nu pentru bani, asta e sigur.
Dar de ce? Nu ştiu.
Aveam eu un dinte împotriva lui Aslan, bineînţeles.
Dar nu... mai degrabă pentru căpitan.
Eu şi comandantului nostru i-am zis de el, i-am cerut ajutor.
El are legături sus încă din Afganistan.
Şi el mi-a zis:"Asta ţi-e grija? Fii fericit, tâmpitule, c-ai scăpat.
Nu-i războiul tău, şi fără tine se descurcă."
M-am enervat atunci.
Şi de roşcovan îmi părea rău. Un' să se ducă fără mine?
Şi ce era dacă mă plimbam pân' la Vladikavkaz şi înapoi gratis?!
Dar arma şi echipamentul special la ce-ţi trebuiau atunci?
Păi, mergeam în Caucaz!
Şi erau lucruri bune utile,
Erau paralele lui, ce treabă aveam eu?
Salut, băieţi. Sunt Aleksandr Matrosov! Încotro mergem?
Încolo.
M-am prins. Auzi, dă-te, să-mi pun geamantanul.
Ce-ai, subţirelule?
Get up!
American, ai?
Aleksandr Matrosov.
El e John, iar eu Ivan.
Băieţi, eu sunt Aleksandr Matrosov!
Nu mai sunt compartimente libere, aşa că o să vă deranjez niţel.
Acu' coboară nişte prăpădiţi. Şi pân' atunci fac cinste!
Ei, americane?
- Mai doriţi altceva? - Odihneşte-te oleacă.
Sunt băieţi de nădejde. Pricepi? La ei totul se face responsabil.
Şi-au dat cuvântul –gata! Cale de-ntoarcere nu-i!
Da, sunt nişte gunoaie de ciuhabi, da,
dar marfa ţi-o livrează la timp, niciodată nu mi-au tras clapa!
Da' tu pe-acolo cunoşti ceva barosani, da?
Vanea, care-i târgu'? Eu sunt Aleksandr Matrosov!
Pe scurt, am un târg concret cu tine, Matrosov.
Hei, durule, fă-te-ncoa'!
Mai adu nişte vodkuliţă, şi ceva de ciugulit, du-te...
Ce-i, subţirelu-i matol?
Sunt în trenul de la Moscova la Vladikavkaz.
Aseară, un gangster rus, pe nume Alexander Matrosov a promis că va mijloci
înmânarea răscumpărării lui Margaret Michaelson.
- Ce faci acolo, berbecule? - Moment!
Era un tip amuzant, Aleksandr Matrosov.
Lua heroină de la ceceni şi-o aducea în Rusia.
Da, zdravăn ne-am mai trotilat cu el, în vagonul restaurant.
Am priceput imediat că era un vierme.
Nu i-am spus nimic, doar verificam ce şi cum...
Ivan, acest Alexander Matrosov, cine e?
Un erou rus.
În timpul celui de-al doilea război mondial
A blocat ambrazura unui buncăr nemţesc cu pieptul său.
- Şi? - Nimic. A murit.
Ajungem la Vladikavkaz! De bileţele mai avem nevoie?
Dă-mi!
Alo? Alo? Cu Kardanov Aleksandr se poate?
Da, da, cu Kardanov.
Pe John îl ţepuiseră la Moscova.
Niciun fost KGB care să schimbe ostatici nu exista acolo, bineînţeles.
Omul ăsta s-a prezentat drept maior FSB.
Ştia că venim. Ne aştepta deja.
Şi, când am ajuns la întâlnire, am priceput imediat că luasem plasă.
Şi, după dvs., ce era să fac? Să mă duc înapoi?
Şi încă de atunci eraţi gata să ucideţi?
Auzi, ziaristule, tu la Moscova mergi la sala ta de biliard, da?
Care-i scopul tău acolo? Să bagi bila-n gaură, ca să câştigi.
Iar aici e război... aici...
Da' ce te tot agiţi pentru el, sergent?
Tovarăşe maior, nu sunt banii mei, aşa că mi se fâlfâie, înţelegeţi.
Dar zece la sută e mult. Şi-aşa a strâns prea puţin.
Aslan Gugaev ştie cât avem. Dacă află că-i şi mai puţin, nu-i mai dă drumul.
Ori o violează, ori îi taie urechile, ştiu eu.
Şi mi-e şi că-ntârziem - patru zile au mai rămas.
Da' eu nu pentru mine iau.
Oamenii mei – mai întâi, pe urmă oamenii din Cecenia.
Asta-i o întreagă operaţiune, şi-n plus ilegală, sergent.
Şi dac-ar fi fost, de exemplu, 50.000?
Păi, n-aş fi stat aici cu tine, sergent. Ce ne tot târguim?
Ai banii la tine?
Da' cine cară atâţia bani cu el, tovarăşe maior?
Şi ce garanţii îmi daţi dvs.?
La Moscova, oameni serioşi ţi-au dat telefonul meu, sergent.
Iar garanţii eu nu dau.
N-ai de ales, sergent. Fără mine ai bulit-o, priceput?
Priceput. Poimâine, tot aici. Voi aduce banii.
Dar cu o singură condiţie: merg şi eu cu dvs.
Ca urmare a întâlnirii cu maiorul KGB, Ivan s-a înapoiat surescitat.
Nu mi-a explicat nimic.
M-a suit într-un tramvai cu traseu inelar şi mi-a zis să nu discut cu nimeni.
Dacă cineva ar fi încercat să intre în vorbă cu mine,
trebuia să fac pe surdul.
Dacă nu era la monumentul lui Lenin, după trei ore,
trebuia să sun la ambasada britanică de la Moscova...
Aveam cozi peste tot.
Am priceput imediat, când ne-am luat genţile de la gară.
Ne filau nişte tipi. Mutre de bandiţi, mai dihai decât ai noştri, siberienii.
Şi nu pe mine mă voiau. Ei, asta... Pe scurt, nu le eram de folos.
Iar John a mai mers mult cu tramvaiul. Pe scurt, avea un curaj de-ăsta...
Auzi, frate, tu de unde eşti?
Din Nijni Taghil.
Aproape consătean. Eu sunt din Tobolsk.
- Mai tragi mult? - Cinci luni.
- Recrutat? - Pe contract.
Da-n Cecenia ai fost?
Da' tu ce crezi,bă, că noi aicea stăm?
Ce-ai nevoie?
Păi, eu am mare nevoie s-ajung în Cecenia, frate. Ajută-ne...
Sunt aici pentru prima dată, prin partea asta n-am ieşit niciodată.
Întotdeauna prin Mozdok. Şi habar n-am cum e pe-aici, încotro...
Numai să mă treceţi de baraje, mi-oi găsi eu drumul de acolo.
Da' ce-ai uitat pe-acolo?
Păi, am fost prizonier acolo.
M-am liberat de-o lună, dar mi-a rămas o datorie.
Acu-s civil.
Auzi, spune-mi cu cine să vorbesc şi cu ce pot eu...
- Da' ce ai? - Tu de ce-ai nevoie?
Tu cât ai la picior?
Ce căraţi?
Nimic pe care să scoţi ceva!
Ce-i, ai glumit, da? Ce te zgâieşti?
Ce-i? Asta-i tot, nu?
Culcat! Nu te mişca! Acu' vine barajul lor.
Nu-ţi face griji. Sunt de-ai noştri.
Cu bine, băieţi!
Da' voi sunteţi duşi rău cu capu'!
Suntem deja în Cecenia?
În acel camion militar am trecut ilegal peste blocaje în Cecenia.
Am mai rămas doar eu şi Ivan.
Nu mai filma! Nu mai filma, am zis!
Nu mă filma şi nu-i filma pe oamenii care ne ajută.
Filmează-te pe tine! Nu pe mine? Priceput?
Turist!
Observasem de mult că tot filma,
mormăia ceva, dar ce?
Când vorbeşte cu mine, mai înţeleg, dar aşa... nu pricep nimic
Dar un film? Uite, mi-aţi spus, dar nu m-aş fi gândit niciodată...
Acuş-acuş îi omoară muierea, e, şi el face film...
Ciudaţi oameni mai sunt.
Şi mai interesant - în engleză "a filma" şi "a trage" e acelaşi cuvânt - "shoot".
N-am ştiut. Mi-a explicat el mai târziu.
Dar, pe scurt, am mers mai departe, doar noi doi.
Ţine-te, hai!
- La naiba, harta e prea mică! - Ce?
Transport...
Pe scurt, am un plan.
Ptiu, mama mă-sii!
Tâmpitul...
Munceşti bine.
Unde-i stăpânul tău?
Ce, eşti surd?
Trage, John!
Trage!
Ajută!
Conduci?
Ia genţile.
Mişto!
I-ai omorât...
Da. Dar tu trebuia s-o faci.
Era o femeie... Şi ai omorât-o.
John... război. Foarte simplu.
Dacă eu nu omor, ei omoară la tine. Apoi omoară la mine.
Nu gândit la război, John. Gândit înainte de război.
La război trebuie să supravieţuieşti. Ca să supravieţuieşti, trebuie să omori.
- Bea! - Nu.
Bea!
I-am omorât!
Nu, eu i-am omorât. Eu, John. Asta nu bine.
Tu trebuia să omori acolo, pentru că e război.
Războiul meu – terminat! E războiul tău, John!
Eu nu ştiu ce fac aici.
Dacă te joci de-a Dostoievski, eu plec.
Războiul nu e teatru, nu e tras film, ci tras gloanţe.
Războiul e sânge, John. Sânge!
Ivan, te rog! Nu asta am vrut să spun!
Nu ştiu să lupt.
Acum doi ani, nici eu nu ştiam să lupt. M-au făcut să lupt.
Dar tu ai venit singur...
Focul!
Cât pe-aci să cedeze.
Nu m-am mai apropiat de el în ziua aia.
A mai bolborosit multe în faţa camerei, Eu am mai supt spirt ca s-adorm.
M-am gândit că, dacă o ţine aşa cu văicăreala, mă predau la ai noştri.
Pe hărţile ticăloşilor ăştia erau marcate toate poziţiile noastre
Mă şi hotărâsem unde să mă duc.
Dar el, dimineaţa, proaspăt... "Come on" îmi zice, să mergem!
Ce-i, aştepţi autobuzul?
Pân' aci ţi-a fost, cioară!
Nu trafe, rusule! Sunt cioban! Ţăran, kolhoznik, merg acasă. Mi-am lăsat turma!
Uite-aici, javră. Ştiu foarte multe. O vorbă neadevărată...şi trag.
Dacă auziţi cuvântul "trei" consideră că nu mai exişti.
- Cum îţi zice? - Ruslan Şamaev!
- Câţi robi ai? - N-am robi. Sunt cioban, pasc oile...
Unu, doi...
N-am, zău! Au fost doi, demult, Mi i-a luat fratele meu pentru o datorie!
Când ţi-ai ras barba?
Acum două săptămâni! M-au silit! Sunt simplu cioban, trăiesc în munţi!
Unde?
Locuiesc la Nijnii Alkun!
Unde e Aslan Gugaev?! Unu, doi...
- Kara-Iurt... - Trei...
Nu, rusule! Ştiu! Îţi arăt ce vrei!
Uite-aici, javră. Acum eşti robul meu.
Şi primul lucru pe care-l fac dacă nu m-asculţi, îţi zbor creierii.
Gugaev. Unu, doi...
Nu e în trecătoare. Acum supraveghează drumul!
Ei, asta da discuţie!
Ridică-te, arată-mi pe hartă.
Dar dacă şi pentru o secundă am îndoieli că zici ce nu gândeşti...
Gata - am numărat pân' la trei.
Eu ruseşte înţeleg greu. Vorbeşti repede.
Da' să vezi cum trag.
Suntem aici. Unde e Aslan?
Nu aici.
Bravo.
Primul examen l-ai trecut. Hai cu-al doilea.
Unde?
Acolo e. Cu mâna nu pot să arăt.
- Aici? - Nu. Încoace!
Ei, uite, şi pe-al doilea l-ai trecut.
A rămas al treilea.
John, let's go!
Acu', pretinu' meu cioban, povesteşte-ne nouă
cum ajungem aici mai pe scurtătură, mai rapid şi mai în siguranţă.
Şi ca să nu crezi, măi, găoază neagră, că glumesc,îţi zic simplu:
mie şi rangerului american oricum ni se rupe, ca şi ţie, priceput?
Dar, dacă îndeplinim misiunea NATO, îţi dau cuvântul meu de paraşutist rus:
Îţi dau drumu'! O să-ţi paşti berbecii naibii.
Da' pricepi şi tu cât e de dificil...
Albatros, sunt Patru!
Ruslan Şamaev. Nijni Alkun. Verifică situaţia şi raportează într-o oră!
Dacă mâine pe vremea asta nu-s pe fir, toate rudele, toţi copiii să fie ucişi.
Pe toţi! Asta-i tot.
Ăsta e jeep-ul lui Beslan Hatuev.
Fratele său nu s-a întors ieri. Şi îl caută toţi.
Nu mergem cu jeep-ul. Trebuie să mergem pe jos, peste gheţar.
E mai aproape aşa...
Ruslan ne-a crezut daţi dracu',
mai ales când am aruncat Land Rover-ul în râu.
Hai, sus! Dă-i drumu'!
Hai mai repede!
Ivan, de ce-l loveşti tot timpul?
Da'ce? Să-i acord ajutoare umanitare?
- Nu, dar... - Ţii minte cum te băteau.
- Aici nu-i vorba de răzbunare... - Nu.
Limba asta nu e engleza.
Mai repede am zis!
Limba asta o pricepe el...
Trebuie să mergem acolo şi să ne întoarcem.
..."Baby, do you wanna fuck?"
Ştiu la ce te gândeşti.
Le-am zis alor mei să nu se-atingă de-ai tăi
deocamdată. Da' băieţii mei sunt aprigi...
Fac orice, rusule! Fac orice!
Gata, scurtă pauză.
După uciderea femeii cecene...
După moartea celor trei terorişti ceceni, Ivan a luat un prizonier,
care ne conduce peste acest gheţar spre baza teroriştilor.
El e cooperant, prietenos, ne ajută...
Dar Ivan îl bate tot timpul, nici măcar nu-l lasă să se roage.
Aici, prin defileu, ştiu o trecere.
Pe aici nu e nimeni. Aici toate satele sunt părăsite.
După strămutare, cecenii nu s-au mai întors.
- Auzi, rusule, eşti din Moscova, da? - Din Moscova.
- Acolo e universitate? - Este.
Şi acolo ai studiat, da?
Toţi moscoviţii au studiat acolo.
Unchiul meu trăieşte la Moscova. El n-a studiat.
Păi, el nu-i rus!
Fiul meu cel mare este deştept. Vreau ca el să studieze la Moscova.
Nu cunoşti pe cineva?
Cunosc, numai că e foarte scump.
Bani am. Vreau să fie şi în clan nostru un politician!
Numai că stă rău cu cititul...
Nu–i nimic. Acu' nu mai contează, important e să ai pe cineva, pe scurt.
Atunci... mă ajuţi, da?
Asta-i uşor. Daca fiul tău o să fie-n viaţă.
Hai, hai, că merge! Ţine-te, John!
S-au udat banii.
Cum îl chema pe ăla al căruia era jeep-ul?
Beslan Hatuev.
Care-i apelativul lui?
Hatuev - nu ştiu, pe cuvânt!
Da' al cui îl ştii?
Al multora. La ce-ţi trebuie?
Ia legătura cu Gugaev.
Gugaev!
Salaam, Aslan! Cum e cu internetul pe-acolo fără mine? Ivan sunt.
Salaam, Ivan. Ce vrei?
Doar să-ţi zic "Salaam"...
Mi-au zis că englezul ăla aduce banii.
A-ntârziat deja... Deocamdată mai aştept.
Cum o duc prietenii mei pe-acolo?
Totul e bine.
Cred foarte tare că spui adevărul. Ţi-aduce banii.
Dar mai întâi jură pe Allah că n-o să mă-nşeli, Aslan.
Da. Dar să aduci banii.
Păi, nu. Nu "da", tu jură pe Allah, aşa cum se cuvine!
Am aici un martor, un drept-credincios musulman.
Jur pe Allah! Când?
După patru zile. Ţinem legătura. Terminat.
O să vedem noi cum îl iubiţi pe Allah.
Trebuie să ajungem acolo în două zile. Înţeles?
Am ajuns acolo într-o zi şi jumătate.
Ruslan ne-a dus pe nişte poteci făcute de capre,
pe partea georgiană a trecătorii, care nu era deloc păzită.
Acum rămânea să facem schimbul şi să mergem.
John, pe scurt...
Plecăm dimineaţă. Tu ai radio, eu am alt radio.
Coborâm, o iei pe Margaret şi aştepţi acolo, OK?
Acum dormi. Trebuie să te odihneşti.
Rusule, n-o să-şi ţină jurământul.
Am auzit ce a vorbit. Toţi Gugaevii sunt câini mincinoşi!
Gugaevii şi Şamaevii au trăit întotdeauna alături unii de alţii.
Numai că ei - aici, iar noi – acolo, peste trecătoare.
Sânge din sângele nostru. Şi mereu, prin trecătoarea asta,...
ne-au furat vitele.
Bunicii noştri s-au luptat, apoi au făcut pace.
Şi, când a fost al doilea război, el ne-a luat 60 de oi.
"Eu sunt luptător", zice, "iar tu cioban".
"Fratele tatălui tău a vrut să-l omoare pe bunicul meu."
M-am speriat. "Şi tu eşti la fel! ", zice.
Şi ce-mi spui mie astea?
Mâine îl omoară pe american, apoi pe tine, apoi pe mine.
Tu n-o să răspunzi prin radio, şi ai tăi îmi omoară familia.
Îi omoară!
E timpul.
Pistol.
John, asta e grenadă.
- Smulgi asta şi arunci. - Ştiu.
- Poţi să mori. - Ştiu.
Ăsta e radio... Dacă tu...
Pe scurt: arunci grenada şi sari în groapă. Înţeles? Repetă!
- Arunc grenada şi sar în groapă. - Bine.
- Ei, cum e, mândrule cioban cecen, ştii cum să tragi cu asta?
Nu orice cecen ştie să pască berbecii, dar toţi ştiu să tragă.
Pe scurt, ai o şansă adevărată să salvezi onoarea clanului.
Hei, Rusule, spune deja la ai tăi să-i lase pe ai mei...
O să te omoare! Poate...
Eu sunt familia ta acum, ai înţeles? Apărându-mă pe mine, îi salvezi pe ai tăi.
Şi când văd că, gata, am terminat, atunci le voi spune.
Gata, e timpul.
În cartea şi în filmul său, John povesteşte că
îl loveaţi rău pe păstorul Ruslan Şamaev,
... şi totuşi i-aţi dat o armă?
Ei, şi ce?
Şi nu vă era teamă că vă împuşcă pe la spate?
Păi, nu, bineînţeles. Doar îi aveam familia drept ostatici.
Salaam, Aslan.
Salaam, Ivan.
Eşti muntean, Ivane...
Eu trăiesc la câmpie.
Am adus răscumpărarea. Să mergem să facem schimbul.
Maggie! Maggie! Eu sunt!
Cum te simţi?
Spune-mi că totul e în regulă!
Unde sunt cheile?
- Unde sunt cheile, băga-mi-aş? - Acolo!
Ruslan!
Nu! Execută ordinul!
N-o să ieşi de-aici!
Atunci n-o să-şi primeşti banii. Leagă-i mâinile!
Te-au violat...
Ivan! Margaret e aici. Au violat-o.
Şi cum e cu jurământul tău, Aslan?
Du-te la mitralieră.
Spune-le deja oamenilor tăi.
E devreme!
Să trăiţi, tovarăşe capitan!
Salut, sergent. Dă o papiroasă.
Ce-ai făcut? Nemernicule! Ce ne-ai făcut!?
Ce ne-ai făcut?
Pe scurt, o-ncurcasem. De Aslan nu ne mai puteam folosi.
Înapoi, prin trecătoare, cu căpitanul, nu puteam merge.
Singurul drum era prin sat,
Iar acolo erau atâţia bărboşi câţi gândaci în baie.
Atunci căpitanul mi-a zis:
"Să te urci în copac e uşor, dar de coborât e greu".
Grozav tip era. S-a gândit s-o luăm pe râu.
La asta ei, bineînţeles, nu se aşteptau.
Tov. căpitan, trebuie să chemăm elicopterul. Fără elicopter am bulit-o.
Nu bate staţia...
Hei, John! Nu trage! Păstrează gloanţele!
Să încercăm prin satelit.
Eşti chibzuit, sergent!
Cum merge asta?
E simplu – principalul e să prindem un satelit.
Acuş îl fac eu...
Alo,ofiţerul de serviciu? Dă-mi-l pe comandant, col. Malîghin!
Capitan Medvedev! Dă-mi-l repede!
Ce bine se-aude! De-astea dac-am avea şi noi...
Tov. colonel, sunt căpitan Medvedev. Da, eu. Salut, Kolea.
Auzi, ne-au înghesuit aici. Trimiţi o libelulă, ai?
Suntem cinci, doi englezi.
Deci, raionul Şatoi, la sud de Itum-Kali, cvadratul 34.
E un aul abandonat. Pe o culme e un turn vechi. În el suntem.
Da, în noi trag!
Nu ştiu. Un ceas om rezista noi.
Loc de aterizare nu-i.
Ei, hai..
Ei, cum e? Vin?
- Mi-ai promis bani. 35000. - Da, sigur.
Băieţi, daţi o ţigăruşă.
- Mai aveţi mult? - Opt luni.
- Din Cecenia? - De la Groznîi.
Na, ţine. Un premiu de la NATO.
Pentru lupta cu terorismul internaţional.
Sunt bani englezeşti, aproape două mii de dollari.
Mai departe ştiţi.
John a făcut un film, a devenit celebru.
Eu, pentru omorârea unor cetăţeni paşnici ai Federaţiei Ruse -
sunt urmărit penal, cf. Art.105.
Pentru că eram deja civil.
John a povestit totul în film: şi despre femeia din jeep
şi despre copilul şi bătrânul de la baza lui Aslan.
Când a reuşit să filmeze?
A scris şi o carte, - "Viaţa mea în Rusia".
La noi, bineînţeles, n-a venit. A depus mărturie acolo.
Iar bravul cioban cecen, Ruslan Şamaev, a venit şi-a povestit amănunţit
cum l-am torturat, cum am omorât cu cinism femei şi copii ceceni.
Acum locuieşte la Moscova. Fiul lui învaţă la universitatea din Moscova.
Margaret nu s-a mai măritat cu John.
Căpitanului, încă de atunci, i-am dat toţi banii.
N-a vrut să-i ia, dar ştiam că-l trecuseră în civilie. De-aia i-am dat.
Soţia lui mi-a mulţumit apoi. Mi-a scris că i-au făcut câteva operaţii scumpe.
El ce se mai zbate pentru mine. Grozav bărbat.
Cred că n-o să mă condamne. Totuşi, naiba ştie
Idioţii noştri din Tobolsk, tot cu ochii spre Moscova stau..
Idioţii noştri din Tobolsk, tot cu ochii spre Moscova stau...
Ce-i pe-acolo... Ce mai zice Putin la TV? Cum e cu noua reformă judiciară?
Iar filmul nu l-am văzut. Acu' ar fi mişto să mă uit.